Menn snakker annerledes om muskelsmerter
![](/sites/default/files/styles/large/public/legacy_images/1504339.jpg?itok=DGRoJgqM)
Statistisk sett rammes like mange menn av muskellidelser som kvinner. Men fortellingene er ikke de samme.
Birgitte Ahlsen har nylig disputert med en doktoravhandling om kroniske muskelsmerter og hvordan pasienters kjønn preger deres fortellinger om smertene. Hun har lang erfaring som fysioterapeut og har jobbet med kvinner og kroniske muskelsmerter i mange år.
– Jeg har alltid sett på kroniske muskelsmerter som en kvinnesykdom, forteller hun.
– Derfor ble jeg overrasket da jeg oppdaget at kroniske muskelsmerter ikke er en typisk kvinnelidelse, statistisk sett.
Kjønnsperspektiv
Det er likevel flere kvinner enn menn som faller inn under kategorien pasienter med uspesifikke lidelser, psykosomatiske lidelser eller smerter uten kjent årsak.
– Menns kroniske muskelsmerter har oftere en spesifikk årsak, forteller hun.
– Kjønnsperspektivet er nærmest fraværende i fysioterapien, men jeg mener det er både viktig og relevant for å forstå helse og sykdom.
Ahlsen har intervjuet til sammen seks kvinner og ti menn. Hun oppdaget at måten de fortalte sine historier på var svært forskjellig, i tillegg til at de påvirket henne som tilhører på forskjellige måter.
– Jeg oppdaget at det var vanskelig å følge med når kvinnene fortalte om lidelsene sine. Kanskje fordi det var så kjent. Kvinnenes fortellinger om egen smerte var ofte mer abstrakte og springende, mens mennene beskrev smerten som noe som plutselig rammet, forårsaket av ytre omstendigheter.
Forventer hjelp
Hun synes det var lettere å høre på mennenes historier.
– Da jeg intervjuet mennene var jeg mer skjerpet. Måten de fortalte på var annerledes og jeg selv oppførte meg annerledes. Jeg ble for eksempel mer usikker på hva jeg kunne spørre dem om og hvordan.
Mennene ga inntrykk av å jobbe målrettet for å finne en løsning på problemet sitt og snakket om å reparere skaden.
– Mennene hadde klare forventninger til at helsevesenet skulle hjelpe dem med å løse problemet, sier Ahlsen.
– Mens kvinnene i større grad formidlet motløshet og sårbarhet i situasjonen, og at det var opp til dem selv å gjøre noe med problemet.
Diagnose viktig
Ahlsen peker på at det er viktig for pasientene å få en diagnose og mener hennes funn kan fortelle noe om hvilke diagnoser vi gir menn versus kvinner.
– En diagnose er viktig. Det gir legitimitet som syk. Det kan se ut som om mennene i større grad enn kvinner får en sikker diagnose. Dette kan handle om måten de forteller om sykdommen sin på, sier hun.
0 Kommentarer