Inngangsbillett til verden
![](/sites/default/files/styles/large/public/legacy_images/621395.jpg?itok=1yBIIW43)
Anne Merete Bull (60) ble sykepleier fordi hun ville reise ut i verden. Dit kom hun etter en omvei på 30 år.
Sammen med søsteren tok hun på seg hvit skjorte, armbind med rødt kors og hette på hodet og ble sykepleier. De var ikke mange år gamle, og moren mener det var da Anne Merete Bull valgte yrke.
– Det var nok mest lek, sier hun selv.
Men hun var fortsatt et barn da hun merket seg de store forskjellene i verden. «Vi har trukket vinnerloddet», tenkte hun der hun vokste opp på vestkanten i Oslo. Hun følte seg ukomfortabel, og skjønte hun måtte gjøre noe for å redusere ulikhetene. 13–14 år gammel visste hun hvordan: Hun skulle bli sykepleier og reise ut i verden. Sykepleie ville være inngangsbilletten hennes til å hjelpe andre. Hun tenkte aldri på noe annet yrke.
Helsesøster og fylkesleder
Etter gymnaset var det rett på sykepleierskolen. Men før hun
var ferdig sykepleier, var hun blitt mor. Hun fikk et barn til og
ble alenemor. Ikke så lett å reise til Afrika da. Hun jobbet på
medisinsk avdeling. Ble helsesøster. Pleie- og omsorgssjef. Og
politiker i Sykepleierforbundet. I tre perioder var hun fylkesleder
i Oslo.
Men en dag var det nok: Hun satt ved skrivebordet på jobben og det var snakk om nok et gjenvalg. Da slo det henne: «Hvis ikke jeg gjør det nå, blir det ikke. Da vil jeg angre på at jeg ikke gjorde det jeg har villet nesten hele livet.»
Så hun brente alle broer og dro. Hun var 48 år da hun hadde sitt første oppdrag for Røde Kors: Feltsykehus i flyktningleir for kosovoalbanere i Makedonia. Etter krigen var hun ett år i Kosovo. I mellomtiden var hun i Tyrkia etter et jordskjelv. Siden har det blitt Midtøsten, Palestina og to år i Irak. Nå er hun ansatt ved hovedkontoret som rådgiver for lokale nasjonalforeninger i Røde Kors og Røde Halvmåne. Hun reiser ofte og til alle verdensdeler. I fjor var hun fem ganger i Yemen.
– At jeg er helsesøster passer godt med denne jobben. Røde Kors-bevegelsens intensjon er å styrke lokalbefolkningen gjennom et nettverk av frivillige slik at de kan hjelpe seg selv. Hun synes det er flott å bidra til at folk mobiliserer i eget land.
– Å forebygge sykdom gir bedre helse og dermed bedre motstandskraft mot naturkatastrofer. Å bedre mor og barns helse er også et av de viktigste tiltakene mot fattigdom.
– Jeg angrer slett ikke på yrket. Alt har falt på plass. Det tok bare litt tid. Hvis det er noe man vil nok, får man det til.
– Ikke velg annerledes!
– Hva blir viktig i utdanningen framover?
– Praksis! Det må være nok av den til at sykepleierne kan være
operasjonelle. Dette er et praktisk yrke. Pasientene trenger
velkvalifiserte sykepleiere ved sykesengen.
– Hvordan rekruttere nye sykepleiere?
– Det aller, aller viktigste er å få opp status og lønn. Vi må
vekk fra ideen om at kvinner må velge annerledes. Nå må vi se hva
samfunnet trenger og honorere deretter.
– Anbefaler du yrket?
– Ja, uten tvil. Å kunne gjøre en forskjell for andre, enten det er på sykehus i Oslo eller i en avsides landsby i Yemen – mer kan man vel ikke ønske seg?
0 Kommentarer