Kjønn og lønn
![](/sites/default/files/styles/large/public/legacy_images/1153262.jpg?itok=YiKiQ7iA)
Når NSF-medlem Ole Kristian Berg avfeier at lønnsforskjellene mellom kvinner og menn har noe med kjønn å gjøre, ser han bort fra flere tunge utredninger om likelønnsproblematikken.
Under overskriften ”Gjør oss til ofre og tapere” har sykepleier og NSF-medlem Ole Kristian Berg et innlegg på www.sykepleien.no 10.04.2013, der han er kritisk til NSFs likelønnsarbeid. At Berg ikke var begeistret for likelønnskampanjen #fåutfingern, er greit; innfallsvinkel og virkemidler vil ofte være gjenstand for diskusjon. Men når Berg avfeier at lønnsforskjellene mellom kvinner og menn har noe med kjønn å gjøre, ser han faktisk bort fra flere tunge utredninger om likelønnsproblematikken.
1. ”Det er lik lønn for likt arbeid i Norge.”
Dette er en påstand vi ofte møter. Den er langt på vei riktig; når kvinner og menn utfører samme arbeid i samme virksomhet, er lønnsforskjellene relativt små. Berg tjener sikkert det samme som sine kvinnelige sykepleierkolleger. Likelønnsbestemmelsen i likestillingsloven går imidlertid lenger og krever ”lik lønn for arbeid av lik verdi”. Likelønnskommisjonen (NOU 2008: 6 Kjønn og lønn) finner at den viktigste forklaringen på lønnsgapet mellom kvinner og menn skyldes det kjønnsdelte arbeidsmarkedet. Arbeid som hovedsakelig utføres av kvinner verdsettes systematisk lavere enn arbeid som hovedsakelig utføres av menn. Dette mønsteret er internasjonalt og har tunge historiske og strukturelle årsaker. Det rammer yrkesgrupper på tvers av sektorer og tariffavtaler og kalles verdsettingsdiskriminering. Likelønnskommisjonen pekte på at kvinnedominerte utdanningsgrupper med til og med fire år på høgskole/universitet i særlig grad rammes av slik diskriminering. Det å tro at kun ”å snakke opp sykepleierkompetansen” er svaret på denne utfordringen er for enkelt.
2. ”Det er ikke et lønnsgap mellom kvinner og menn men et lønnsgap mellom forskjellige yrker.”
Dersom det var slik at kvinner og menn var omtrent likt representert i ulike yrker, ville påstanden vært riktig. Men det norske arbeidsmarkedet er et av de mest kjønnsdelte. Kvinner og menn er i ulike yrker, og de jobber i ulike næringer. I offentlig sektor er kvinneandelen om lag 70 prosent. Det er dette som ligger til grunn for at vi snakker om et likelønnsgap.
3. ”Det Sykepleierforbundet legger i ordet verdi er antall år med høyere utdanning.”
NSF legger til grunn likestillingslovens likelønnsbestemmelse. Denne krever at et arbeids verdi avgjøres etter en helhetsvurdering der det legges vekt på den kompetanse som er nødvendig for å utføre arbeidet og andre relevante faktorer, som for eksempel anstrengelse, ansvar og arbeidsforhold. Antall år utdanning er dermed bare ett kriterium. At det å være kvinne skulle være en kompetanse faller på sin urimelighet. Det vi krever er at kvinnedominerte yrker skal verdsettes etter samme kriterier som mannsdominerte yrker.
4. ”En profesjons verdi er styrt av markedets interesse for å bytte dens kompetanse mot lønn.”
Dette er også et argument som vi ofte møter, og det konkluderer gjerne med at ”jenter må velge bedre betalte yrker”. Vår erfaring er imidlertid at markedskreftene virker dårlig for kvinnedominerte yrkesgrupper. I stedet for å bruke lønn som virkemiddel, velger arbeidsgiver heller å senke kompetansekravene eller drive med for knapp bemanning. Det har vært et samfunnsvalg å ha en stor offentlig velferdsproduksjon, og dette medfører at mange kvinnedominerte utdanningsgrupper har sitt arbeidsmarked nærmest utelukkende i offentlig sektor. Likelønnskommisjonen beskrev denne markedsformen der arbeidsgiver er tilnærmet enekjøper av arbeidskraft. Kjønnsbasert lønnsdiskriminering oppstår der arbeidsgiver utnytter sin markedsposisjon og behandler kvinnedominerte yrkes- og stillingsgrupper forskjellig fra mannsdominerte stillingsgrupper. Når dette skjer systematisk og i stort omfang kalles det strukturell diskriminering.
De store likestillingsutfordringene i Norge er strukturelle. Dette ble senest slått fast i to rapporter fra det regjeringsoppnevnte likestillingsutvalget. Dersom Berg og andre er interessert i å lese mer om dette og likelønnsproblematikken, anbefales likestillingsutvalgtes to NOUer Struktur for likestilling og Politikk for likestilling, i tillegg selvsagt til Likelønnskommisjonens NOU.
Eli Gunhild By er forbundsleder i Norsk Sykepleierforbund.
0 Kommentarer